24 Hun kalte ham Josef; for hun sa: «Måtte Herren gi meg enda en sønn!»
25 Da Rakel hadde født Josef, sa Jakob til Laban: «La meg få reise hjem til mitt eget land!
26 Gi meg konene og barna mine, som jeg har tjent deg for, så jeg kan dra. For du vet hvordan jeg har arbeidet for deg.»
27 Da sa Laban: «Om du bare ville se på meg med velvilje! Spådomstegnene viser meg at det er for din skyld Herren har velsignet meg.»
28 Han fortsatte: «Bestem hva du skal ha i lønn hos meg, så skal jeg gi deg det!»
29 Jakob svarte: «Du vet hvordan jeg har arbeidet for deg, og hva buskapen din er blitt til mens jeg har stelt den.
30 For det lille du hadde før jeg kom, har vokst og blitt til mye. Der jeg satte min fot, har Herren velsignet deg. Men når skal jeg få sørge for mitt eget hus?»